Uram, tehozzád… után

2. hang. ÉK 326-327. oldal

Összejövén a zsidók tanácsot tartának, / hogy a mindenek alkotóját és fönntartóját Pilátusnak adják át. / Ó gonoszok és hitetlenek, / miként készítik ítéletre az élők és halottak jövendő Bíráját, / miként készítik a kínszenvedésre / a szenvedések meggyógyítóját? / Hosszútürelmű Urunk, nagy a te kegyelmed, /’ dicsőség néked.

Az áruló Júdás, / ki veled egy sótartóba mártá ujjait, Uram, / az istentelenek felé nyújtotta azt, / hogy átvegye az ezüstpénzt, / s ki a drága kenet értékét mérlegelé, / nem rettegett téged, ki megfizethetetlen vagy, eladni. / Ki lábait mosásra kiterjeszté, csalárdul megcsókolá az Uralkodót, / hogy elárulja a gonoszoknak; / de az apostolok karából kitaszítva / és a harminc ezüstpénzt elvetve, / a te harmadnapi feltámadásodat nem láthatta, /’ mellyel könyörülj rajtunk!

A pénzsóvár Júdás ravasz lévén / hamis csókkal árulta el az Üdvözítőt, / a mindenek Uralkodóját, / rabszolga gyanánt adta el őt a zsidóknak, / s mint a bárány a leöletésre, / úgy engedte magát vitetni véres áldozatul / az Isten báránya, az Atyának Fia, /’ az egyetlen irgalmas.

Júdás, mint szolga és csaló, / tanítvány és áruló, / barát és sátán jelent meg egyszerre, / mert követője volt a Mesternek, / és mégis rajta gyakorolta az árulást / mondván magában: Elárulom őt, / és megszerzem magamnak az összegyűjtött kincseket. / Mert arra törekedett, hogy a drága kenet is eladassék, / és Jézus is csellel elfogassék. / Megcsókolta tehát és elárulta Krisztust, s miként a bárány a leöletésre, / úgy engedte magát vitetni véres áldozatul / az Atyának Fia, /’ az egyetlen irgalmas és Emberszerető.

Kit Izaiás próféta ártatlan báránynak hirdetett, / most jő az önkéntes leöletésre, és ki testét a verőknek adja, / orcáit a szaggatóknak, / és arcát el nem fordítja a pökdösés szégyenétől, / és gyalázatos halálra ítéltetik. / Mindezeket önként és ártatlanul elviseli, /’ hogy mindnyájunknak feltámadást ajándékozzon.

Dicsőség... most és... 6. hang.

Valóban ama viperák fajzata volt Júdás, / kik mannát evén a pusztában / zúgolódtak táplálójuk ellen, / s még szájukban volt az eledel, / s már is hálátlanul rágalmazták az Urat. / Ezen rosszlelkű ember is, / még szájában hordván az Úr vacsoráját / elárulta az Üdvözítőt. / Ó telhetetlen természet / és embertelen vakmerőség! / Saját táplálóját elárulja, / és szeretett uralkodóját a halálra adja. / Bizonnyal természetes fia ő ama gonoszoknak, / s tőlük örökölte a veszedelmet. / De őrizd meg Uram a mi lelkeinket a hasonló embertelenségektől, /’ mint kimondhatatlanul hosszútürelmű.

Körmenet. ÉK ١١١. oldal

Enyhe világossága / a szent és boldog / és halhatatlan mennyei Atya / isteni dicsőségének, / Jézus Krisztus! / Eljövén a Napnak lenyugvásához, / és látván az esteli fényt, / áldjuk az Atyát / s a Fiút / és a Szentlélek Istent! / Mert te méltó vagy, / hogy minden időben / szent hangon énekeljünk tenéked, / Isten Fia, / ki éltet adsz a világnak; / miért is ez a világ /’ dicsőít téged.

Prokimen 1. hang ÉK 329. oldal

Ments meg engem Uram a rossz embertől, / a gonosz férfiútól ments meg engem. (Zsolt 58,3)

Kivonulás könyvének olvasása (19,10-19)

Prokimen 7. hang ÉK 329. oldal

Ments meg engem / ellenségeimtől Istenem, / és a rám támadóktól / szabadíts meg engem. (Zsolt 58,2)

Jób könyvének olvasása (38,1-21; 42,1-5)

Izajás próféta jövendölésének olvasása (50,4-11)

Háromszorszent.

Prokimen 7. hang ÉK 329. oldal

A népek / fejedelmei / egybegyűlnek az Úr ellen / és az ő Felkentje ellen. (Zsolt 2,2)

Szent Pál apostolnak a Korintusiakhoz írt levelének olvasása (11,23-32)

Alleluja-versek 6. hang

Evangélium

Szent Máté evangéliumának olvasása

Tovább a szokott módon Szent Bazil Liturgiája.

Kerub-ének, áldozási vers és Teljenek be ajkaink… helyett 6. hang ÉK 329. oldal

A te titkos vacsorádnak / részesévé fogadj ma engem; / mert nem mondom ki / ellenségeidnek a titkot, / sem csókot nem adok neked, mint Júdás, / hanem mint ama gonosztevő kiáltok hozzád: / Emlékezzél meg rólam, Uram, /’ midőn eljössz a te országodban!

Valóban méltó helyett irmosz. 6. hang. ÉK 330. oldal

Az Uralkodónak / és a magas helyen tündöklő titkos asztalnak / üdvösséges csodáit, / jertek, ó hívek, élvezzük fölemelt lélekkel, / és fogadjuk be / a halhatatlan Igének szent tanítását, /’ kit is magasztalunk.

Table of Contents

Nagycsütörtök_alkonyati istentisztelet liturgiával_borító és törés nélkül