ELSŐ IMAÓRA

Kezdő áldás. Szokásos kezdet.

Jertek, boruljunk le és imádjuk…

5. zsoltár

Hallgasd meg szavaimat, Uram! Értsd meg kiáltásomat! Figyelj könyörgésem szavára, én királyom és én Istenem! Mert hozzád imádkozom: Uram, kora reggel halld meg hangomat! Reggel eléd állok és nézlek, mert te nem gonoszságot akaró Isten vagy. Nem is tartózkodhat nálad gonosztevő, s a te szemed előtt törvényszegőnek nincs maradása. Gyűlölöd mindazokat, kik megszegik a törvényt,

elveszted mindazokat, kik hazugságot szólnak. A vérengző és álnok férfiút utálja az Úr. Én pedig irgalmad bőségéből bemegyek házadba, leborulok szent templomodnál a te félelmedben. Uram, vezess igazságod útján ellenségeim miatt,

tedd egyenessé utamat színed előtt! Mert nincs igazság szájukban, a szívük terméketlen. Nyílt sír az ő torkuk, nyelvüket álnokul forgatják. Ítéld meg őket, Isten! Bukjanak bele terveikbe, töméntelen gonoszságuk miatt űzd el őket, mert megkeserítettek, Uram, téged! És örüljenek mindnyájan, kik benned bíznak, örökké vigadni fognak, és bennük fogsz lakni. És büszkélkednek veled mindnyájan, kik nevedet szeretik. Mert te megáldod az igazat. Uram, jóakaratoddal mint pajzzsal vettél körül minket.

2. zsoltár

Miért tombolnak a nemzetek, s miért terveztek hiábavalóságot a népek? Fölálltak a föld királyai, a fejedelmek egybegyűltek az Úr ellen és az ő Fölkentje ellen: „Törjük szét rabláncukat, és rázzuk le magunkról igájukat!” A mennyekben lakó kineveti őket, és az Úr kigúnyolja őket. Akkor majd szól nekik haragjában, és fölindulásában szétzavarja őket. Engem pedig ő tett királlyá Sionon, az ő szent hegyén, * és hirdetem az Úr rendelkezését. Az Úr így szólt hozzám: „Fiam vagy te, én ma szültelek téged. Kérjed tőlem, és neked adom örökségül a nemzeteket és birtokodul a föld végső határait. Vasvesszővel fogod őket kormányozni, s mint a cserépedényt, összetöröd őket.” Nos hát, királyok, észnél legyetek, okuljatok mindnyájan, kik ítélkeztek a földön! Szolgáljatok az Úrnak félelemmel, és örvendezzetek neki remegéssel! Fogadjátok el feddését, nehogy megharagudjék az Úr, és vesztetekre letérjetek az igaz útról, mikor ő hirtelen haragra lobban! Boldogok mindnyájan, kik benne bíznak.

21. zsoltár

Istenem, én Istenem, tekints reám, miért hagytál el engem? Távol esnek üdvösségemtől vétkeim szavai. Én Istenem! Nappal kiáltok, és nem hallgatsz meg, * és éjjel is, és nincs nyugodalmam. Te pedig szentélyedben lakozol, Izrael dicsérete! Benned bíztak atyáink; bíztak, és megszabadítottad őket. Hozzád kiáltottak, és megmenekültek, tebenned bíztak, és meg nem szégyenültek. Én pedig féreg vagyok és nem ember, emberek gyalázata, akit megvet a nép. Akik csak látnak engem, gúnyolódtak rajtam, járt a szájuk és fejüket csóválgatták: „Az Úrban bízott, szabadítsa meg őt, mentse meg őt, mert kedveli őt.” Mert te hoztál ki engem a méhből, te vagy reménységem az anyai kebel óta. Reád szorulok az anyaméhtől fogva, anyám öle óta te vagy az én Istenem. Ne távozzál tőlem, mert a szorongatás közel van, * és nincs, aki segítsen. Sok tulok vett körül, kövér bikák fogtak közre. Rám tátották szájukat, mint a ragadozó és ordító oroszlán. Szétfolytam, mint a víz, minden csontom szétszóródott. Szívem olyan lett, mint a viasz, mely megolvadt bensőmben. Erőm kiszáradt, mint a cserép, nyelvem a torkomhoz tapadt, a halál porába vezettél le engem. Mert sok kutya vett körül engem, gonosztevők gyülekezete fogott közre engem. Átlyuggatták kezemet és lábamat, megszámlálták minden csontomat. Ők pedig bámulva néztek engem. Elosztották maguk között ruháimat, * és köntösömre sorsot vetettek. De te, Uram, ne tartsd távol tőlem segítségedet: siess segítségemre! Mentsd meg lelkemet a kardtól és egyetlen életemet a kutya karmából! Szabadíts meg engem az oroszlán szájából, engem, lealázottat, az orrszarvúak szarvaitól! Hirdetni fogom nevedet testvéreimnek, a gyülekezet közepette dicsérlek majd téged. Akik félitek az Urat, dicsérjétek őt, Jákob minden ivadéka, dicsőítsétek őt! Félje őt Izrael minden ivadéka, mert nem utálta és nem vetette meg a szegény könyörgését, orcáját sem fordította el tőlem; mikor kiáltottam hozzá, meghallgatott engem. Rólad szól dicséretem, a nagy gyülekezetben vallomást teszek rólad, amit fogadtam, teljesítem az őt félők színe előtt. Enni fognak a szegények, és betelnek, és dicsérik az Urat, kik őt keresik, szívük élni fog örökkön örökké. Megemlékezik és megtér az Úrhoz a föld minden határa, s leborul majd előtte a pogány nemzetek minden családja. Mert az Úré az ország, és ő uralkodik a nemzeteken. Ettek és meghódoltak előtte a föld minden gazdagjai. Őelőtte borulnak le mindazok, kik a földbe szállnak. És az én lelkem neki él, és ivadékom neki fog szolgálni. Bejelentik az Úrnak a következő nemzedéket. Az ő igazságát fogják hirdetni, a születendő népnek, melyet az Úr alkotott.

Dicsőség… most és… Alleluja, alleluja, alleluja! Dicsőség néked, Isten! (3-szor) Uram irgalmazz! (3-szor)

Tropár. 1. hang. Dicsőség... ÉK 343. oldal

Keresztre feszíttetésed által Krisztus / megszűnt a kínzatás, legyőzetett az ellenség ereje, / mert nem angyal és nem ember, / hanem magad, Uralkodónk, üdvözítettél minket, /’ dicsőség néked.

Most és... Az Istenszülőé.

Minek nevezzünk téged, Malaszttalteljes? / Mennynek-e, mert fölragyogtattad az igazság Napját? / Paradicsomkertnek, mert az enyészhetetlenség virágát nevelted? Szűznek-e, mert szeplőtelen maradtál? / Tisztaságos Anyának, / mert a mindenség Istenének fiát hordoztad karodon? / Imádd őt, hogy üdvözítse lelkünket!

Sztihirák. 8. hang. ÉK 343. oldal

Ma a templom kárpitja / a gonoszok megfeddésére kettéhasadt, / a nap elrejti sugarait, /’ látván az Uralkodó fölfeszíttetését. Kétszer.

Mint a juh a leöletésre, / úgy vitettél el a törvényszegő férfiaktól Krisztus Királyunk, / s mint ártatlan bárány a keresztre szögeztettél /’ a mi vétkeinkért, Emberszerető.

Mint a juh a leöletésre, / úgy vitettél el a törvényszegő férfiaktól Krisztus Királyunk, / s mint ártatlan bárány a keresztre szögeztettél /’ a mi vétkeinkért, Emberszerető.

Dicsőség... most és... 8. hang. ÉK 344. oldal

Midőn a törvényszegők elfogtak téged, / szenvedéseid között így kiáltottál fel Urunk: / Ha meg is öltétek a pásztort, / és szétszórtátok a tizenkét juhot, / az én tanítványaimat, / képes lennék tizenkét ezred angyalnál többet is előállítani védelmemre, / de türelemmel maradok, / hogy teljesüljön be mindaz, / ami titkos és rejtelmes mondatott felőlem a próféták által, /’ Uram, dicsőség néked!

Prokimen 4. hang.

Szíve / gonoszságot gyűjtött magának. (Zsolt 40,7)

Zakariás próféta jövendölésének olvasása (11,10-13)

Szent Pál apostol Galatákhoz írt levelének olvasása (6,14-18)

Evangélium - Szent Máté evangéliumának olvasása (27,1-56)

Lépteimet …

Háromszorszent. Miatyánk…

Konták. 8. hang. ÉK 345. oldal

Az érettünk fölfeszített Üdvözítőt, / jertek, mindnyájan énekeljük, / mert őt látta Mária a keresztfán és felsóhajta: / Bárha felfeszítve szenvedsz is, / te vagy az én Fiam /’ és én Istenem.

Uram irgalmazz! (40-szer) Ki minden időben… Uram, irgalmazz! (3-szor) Dicsőség… most és… Ki a keruboknál…

HARMADIK IMAÓRA

Jertek imádjuk…

34. zsoltár

Szállj perbe, Uram, azokkal, kik perlekednek velem, támadj az ellenem támadókra! Ragadj fegyvert és pajzsot, és kelj föl, hogy megsegíts! Ránts kardot, és zárd el üldözőim útját! Mondjad lelkemnek: Üdvösséged vagyok! Szégyenüljenek meg és piruljanak, kik lelkemre törnek! Hátráljanak és szégyenüljenek meg, kik rosszat forralnak ellenem! Legyenek, mint a szélhordta por, és az Úr angyala szórja szét őket! Útjuk legyen sötét és síkos, az Úr angyala üldözze őket! Mert ok nélkül veszedelmes csapdát állítottak nekem, ok nélkül ócsárolták lelkemet. Essen ő a csapdába, melyet nem is sejt, elrejtett hálója őt magát ejtse tőrbe, saját csapdájába, a maga kelepcéjébe essen. Az én lelkem pedig örvendezni fog az Úrban, és gyönyörködni szabadításában. Minden csontom azt mondja majd: „Uram, Uram, ki hasonló hozzád, aki megszabadítod a szegényt az erősebbek kezéből, a szűkölködőt és nyomorultat az őt kifosztóktól?” Hamis tanúk támadtak ellenem, s arról faggattak, miről mit sem tudtam. Jóért rosszal fizettek nekem, meddő dolgokkal árasztották el lelkem. Én pedig, amikor zaklattak, szőrzsákba öltöztem. Böjttel aláztam meg lelkemet, és esengve imádkoztam értük. Mint felebarátunknak, mint testvérünknek, úgy kedveskedtem; mint gyászoló és szomorkodó, úgy megalázódtam. Ők pedig kárörömmel egybegyűltek, korbácsokkal gyűltek össze ellenem, és nem is tudtam. Elszéledtek, de csak nem bánkódtak. Próbára tettek, csúfolódva csúfoltak, és fogukat vicsorgatták rám. Uram, mikor tekintesz reám? Mentsd meg gonoszságuktól lelkemet, az oroszlánok közül egyetlen kincsemet! Hálát adok neked, Uram, a nagy gyülekezetben, a népek között dicsérlek téged. Ne örvendjenek bajomon hazug ellenségeim, akik ok nélkül gyűlölnek, és sanda szemmel tekintgetnek rám! Mert még ha békésen szóltak is hozzám, haragjukban álnok vádat koholtak. Kitátották rám szájukat, mondván: „Úgy kellett, úgy kellett neki, szemünkkel láttuk!” Uram, te láttad ezt, ne hallgass, Uram, ne hagyj el engem! Uram, serkenj föl, figyelj az én ítéletemre, Istenem és Uram, az én ügyemre! Uram, ítélj meg igazságod szerint, én Uram, Istenem, gúnyosan ne nevessenek rajtam! Ne mondják szívükben: „Úgy kellett, a mi lelkünknek ez kellett!” És ne mondhassák: „Most aztán felfaltuk őt!” Szégyenüljenek meg és piruljanak mindnyájan, kik nyomorúságomon örülnek! Szégyen és gyalázat borítsa azokat, kik fölényesen beszélnek velem! Örvendezzenek és vigadjanak, kik igazamat akarják, és mondják mindenkor: „Magasztaltassék az Úr!”, kik az ő szolgája békességét akarják! Nyelvem emlegetni fogja igazságodat, a te dicséretedet naphosszat.

108. zsoltár

Istenem, dicsőítő énekem hallatán ne hallgass, mert bűnös száj és alattomos ajkak nyíltak ki ellenem! Álnok nyelven szóltak ellenem, és körülvettek gyűlölködő szavakkal, ok nélkül támadtak reám. Ahelyett, hogy szeretnének, rágalmaztak engem, én azonban imádkoztam. Rosszal fizetnek nekem a jóért, és gyűlölködéssel szeretetemért. Rendelj föléje még egy bűnöst, a Sátán álljon jobbja felől! Vétkesként kerüljön ki az ítéletről, még imádsága is váljék vétekké! Legyen az ő napjainak száma kevés, tisztségét más nyerje el! Fiai legyenek árvákká, felesége pedig özveggyé! Bolyongva bujdossanak fiai és kolduljanak, és vessék ki őket lakóhelyükből! Minden javát uzsorás kutassa át, idegenek ragadják el fáradsággal szerzett vagyonát! Ne legyen neki oltalmazója, s ne legyen, ki árváin könyörüljön! Pusztuljon el még írmagja is, egyetlen nemzedéken belül vesszen ki a neve! Még ősei vétkeire is emlékezzen az Úr, és ne töröltessék el anyja vétke! Legyenek mindezek mindig az Úr előtt, még emlékük is vesszen ki a földről! Mivel nem gondolt arra, hogy irgalmasságot cselekedjék, hanem üldözte a szegény embert és a nyomorultat, és a megtört szívűt halálba juttatta. Szerette az átkot, most érje őt utol, nem akarta az áldást, távozzék hát tőle! Köntösként öltötte magára az átkot, mely mint a víz, behatolt belsejébe, és mint az olaj a csontjaiba. Legyen rajta, mint a ruha, melybe öltözik, és mint az öv, mely mindenkor körülveszi! Ezt mérje fizetségül az Úr rágalmazóimra, és azokra, kik gonoszul szóltak lelkem ellen! De te, Uram, Uram, cselekedj értem a te nevedért, mert jó a te irgalmad! Szabadíts meg, mert nyomorult és szegény vagyok, és szívem háborog bensőmben! Mint hanyatló árnyék, úgy enyészek el, kivertek engem, mint a sáskarajt. Térdeim elgyöngültek a böjtöléstől, testem elváltozott az olaj hiánya miatt. Gyalázattá lettem nekik, megláttak engem, és fejüket csóválták. Segíts engem, Uram, Istenem, ments meg irgalmasságod szerint! Hadd tudják meg, hogy a te kezed ez, és hogy te tetted ezt, Uram! Ők átkozni fognak, de te megáldasz, akik ellenem támadnak, megszégyenülnek, a te szolgád pedig örvendezik! Öltözzenek szégyenbe, kik engem rágalmaznak, és mint palást, úgy vegye körül őket szégyenük! Hangos szóval hálát adok az Úrnak, és a sokaság előtt dicsérem őt. Mert ott állt a szegénynek jobbja felől, hogy megszabadítsa az üldözőktől lelkemet.

50. zsoltár

Könyörülj rajtam, Isten, a te nagy irgalmasságod szerint, és könyörületed sokasága szerint töröld el gonoszságomat! Moss meg engem mindinkább gonoszságomból, és bűnömből tisztíts meg engem! Mert elismerem gonoszságomat, és bűnöm előttem van mindenkor. Egyedül ellened vétettem, és gonoszt előtted cselekedtem. Hogy igaznak bizonyulj igéidben, és győztesnek ítéletedben. Mert íme, vétekben fogantattam, és bűnökben fogant engem anyám. Mert íme, az igazságot szereted, a te bölcsességed titkos és elrejtett dolgait kinyilatkoztattad nekem. Hints meg engem izsóppal, és megtisztulok, moss meg engem, és a hónál fehérebb leszek. Add, hogy örömöt és vigasságot halljak, és örvendezzenek megalázott csontjaim! Fordítsd el orcádat bűneimről, és töröld el minden gonoszságomat! Tiszta szívet teremts bennem, ó Isten, és az igaz lelket újítsd meg benső részeimben! Ne vess el engem színed elől, és Szent Lelkedet ne vedd el tőlem! Add vissza nekem üdvözítésed örömét, és uralkodó lélekkel erősíts meg engem! Megtanítom utaidra a gonoszokat, és az istentelenek hozzád térnek. Szabadíts meg engem a vérbűntől, Isten, üdvösségem Istene, és nyelvem magasztalni fogja a te igazságodat! Uram, nyisd meg ajkaimat, és szám a te dicséretedet fogja hirdetni! Mert ha kedvelnéd, áldozatot adtam volna, de az égő áldozatokban nem telik kedved. Áldozat Istennek a töredelmes lélek, a töredelmes és alázatos szívet, ó Isten, nem veted meg. Tégy jót, Uram, jóakaratodból Sionnal, hogy felépüljenek Jeruzsálem kőfalai! Akkor veszed kedvesen az igazság áldozatát, az ajándékot és égőáldozatokat, akkor tesznek oltárodra borjakat.

Dicsőség… most és… Alleluja, alleluja, alleluja! Dicsőség néked, Isten! (3-szor) Uram irgalmazz! (3-szor)

Dicsőség... Tropár. 6. hang. ÉK 347. oldal

Uram, ki mindenek élete vagy, / a zsidók halálra ítéltek, / ki a Vörös-tengert vesszővel ketté választád, / a keresztre szegeztek, / ki a sziklából vizet fakasztál, / epével etettek, / de te önként szenvedtél, / hogy az ellenség rabságából megválts bennünket, /’ Uram, dicsőség néked!

Most és... Az Istenszülőé ÉK 348. oldal

Istenszülő, te vagy a valódi szőlővessző, / ki megnövesztetted nekünk az élet gyümölcsét. / Hozzád könyörgünk, / imádd a szent apostolokkal együtt érettünk az Uralkodót, / hogy irgalmazzon a mi lelkünknek!

Sztihirák. 8. hang. ÉK 348. oldal

A zsidóktól való félelem miatt / a te barátod és kedvelted, Péter / megragadott téged Uram, / és síránkozván így kiáltott fel: / Könnyeimet ne vesd meg, / hitet ígértem neked, és nem tartottam meg. / A mi bűnbánatunkat is fogadd el Urunk, /’ és könyörülj rajtunk! Kétszer.

Midőn drága kereszted előtt a vitézek megcsúfolának téged, / a mennyei hadak álmélkodtak efelett, / mert te ékesítéd föl magadat / a megcsúfoltatás koszorújával, / ki a föld színét virágokkal díszítetted fel, / te öltözködtél a csúfság bíbor palástjába, / ki a föld erősségét felhőkkel borítottad be, / ilyen üdvgondozásban nyilvánul a te jóvoltod Krisztus, / mert nagy a te kegyelmed, /’ Uram, dicsőség néked!

Midőn drága kereszted előtt a vitézek megcsúfolának téged, / a mennyei hadak álmélkodtak efelett, / mert te ékesítéd föl magadat / a megcsúfoltatás koszorújával, / ki a föld színét virágokkal díszítetted fel, / te öltözködtél a csúfság bíbor palástjába, / ki a föld erősségét felhőkkel borítottad be, / ilyen üdvgondozásban nyilvánul a te jóvoltod Krisztus, / mert nagy a te kegyelmed, /’ Uram, dicsőség néked!

Dicsőség... most és... 5. hang. ÉK 349. oldal

A keresztre vitetvén / így kiáltottál fel Uram: / Miért akartok engem megölni, ó zsidók? / Talán azért, hogy a hozzátok tartozó inaszakadtakat meggyógyítottam, / a halottakat mintegy álmaikból föltámasztottam, / a vérfolyásos asszonyt épségre hoztam, / a kanáneabelin megkönyörültem? / Miért akartok engem megölni, ó zsidók? / De meglátjátok azt, kit ma által fogtok verni, /’ a Krisztust, ti törvényszegők!

Prokimen 4. hang. ÉK 349. oldal

Mert én az ostorokra kész vagyok, / és fájdalmam előttem van mindenkoron. (Zsolt 37,18)

Izajás próféta jövendölésének olvasása (50, 4-11)

Szent Pál apostol Rómaiakhoz írt levelének olvasása (5, 6-10)

Evangélium - Szent Márk evangéliumának olvasása (15, 16-41)

Áldott legyen az Úr! Áldott legyen az Úr minden nap…

Háromszorszent. Miatyánk…

Konták. 8. hang. ÉK 345. oldal

Az érettünk fölfeszített Üdvözítőt, / jertek, mindnyájan énekeljük, / mert őt látta Mária a keresztfán és felsóhajta: / Bárha felfeszítve szenvedsz is, / te vagy az én Fiam /’ és én Istenem.

Uram irgalmazz! (40-szer) Ki minden időben… Uram, irgalmazz! (3-szor) Dicsőség… most és… Ki a keruboknál…

HATODIK IMAÓRA

Jertek imádjuk…

53. zsoltár

Isten, a te nevedben üdvözíts engem, és erőddel szolgáltass igazságot nekem! Isten, hallgasd meg imádságomat, fogadd füledbe ajkaim igéit, mert idegenek támadtak ellenem, hatalmasok keresték lelkemet, és Istent észre sem vették maguk előtt. De íme, Isten segítségemre siet, és az Úr oltalmazója lelkemnek. Fordítsd vissza a rosszat ellenségeimre, igazságod szerint veszítsd el őket! Készséges szívvel mutatok be neked áldozatot, és hálát adok a te nevednek, Uram, mert jó az, mert minden szorongatásból megszabadítottál engem, és ellenségeimre fölülről nézhet a szemem!

139. zsoltár

Ments meg engem, Uram, a gonosz embertől, az álnok férfiútól szabadíts meg engem! Azoktól, kik gazságot forralnak szívükben, akik egész nap háborúságot szítanak! Fenik a nyelvüket, mint a kígyó, viperaméreg van ajkaik alatt. Őrizz meg engem, Uram, a bűnös kezétől, szabadíts meg a gazemberektől, akik már kieszelték, hogy jártamban elgáncsoljanak! Csapdát állítottak nekem a kevélyek, hálót feszítettek ki lábam elé, az út mellett gáncsot vetettek. Azt mondtam az Úrnak: Istenem vagy, halld meg, Uram, könyörgésem hangját! Uram, Uram, üdvösségem ereje, árnyékoddal oltalmaztad fejemet a harc napján! Ne adj át engem, Uram, akaratom ellenére a bűnösnek! Tervet szőttek ellenem, ne hagyj el engem, nehogy felülkerekedjenek! Legfőbb ármánykodásuk: ajkaik fáradsága borítsa el őket. Izzó parázs hull majd rájuk, nyomorúságokba taszítod őket, és nem fogják kiállni azokat. Az álnok nyelvű férfinak nincs nyugta a földön, az igazságtalan férfit pusztulásba döntik gonoszságai. Tudom, hogy az Úr ítéletet hoz a szűkölködőnek, és igazságot szolgáltat a szegénynek. Az igazak pedig hálát adnak a te nevednek, és színed előtt az egyenes szívűek otthonra lelnek.

90. zsoltár

Aki a Fölséges segítségében lakik, a menny Istenének oltalmában marad. Mondhatja az Úrnak: oltalmazóm vagy te és menedékem, én Istenem, őbenne bízom. Valóban, ő megszabadított engem a vadászok csapdájából és a zavaró beszédtől. Vállaival beárnyékoz téged, és az ő szárnyai alatt bizalommal lehetsz. Pajzsként vesz körül az ő igazsága, nem fogsz félni éjszakai rémülettől, a nappal repülő nyíltól, a sötétben lopakodó bajtól és a délben támadó gonosz lélektől. Essenek el bár ezren oldalad mellől és tízezren jobbod felől; hozzád ez nem fog közeledni, hanem saját szemeddel észreveszed, és a bűnösök bűnhődését meglátod. Mert te vagy, Uram, az én reményem. A Fölségest választottad magadnak menedékül, így baj nem ér téged, és csapás nem közeledik hajlékodhoz. Mert angyalainak parancsol felőled, hogy megőrizzenek minden utadon. Tenyerükön hordoznak téged, hogy kőbe ne üssed lábad. Áspiskígyón és viperán fogsz járni, oroszlánt és sárkányt tiporsz el. „Mivel bennem bízott, megszabadítom őt, oltalmazom őt, mert ismeri nevemet. Hozzám kiált, és én meghallgatom őt; vele vagyok a szorongatásban, kiragadom onnan és megdicsőítem őt. Betöltöm hosszú élettel, és megmutatom neki üdvözítésemet.”

Dicsőség… most és… Alleluja, alleluja, alleluja! Dicsőség néked, Isten! (3-szor) Uram irgalmazz! (3-szor)

Dicsőség… Tropár. 2. hang. ÉK 350. oldal

Üdvösséget szereztél a földön, Krisztus Istenünk, / kiterjesztéd legtisztább kezeidet a kereszten, hogy összegyűjtsd a pogány nemzeteket, /’ kik kiáltják neked: Uram, dicsőség neked!

Most és... Az Istenszülőé.

Vétkeink sokasága miatt / nincs bátorságunk az Úr elé járulni. / De te Istenszülő Szűz, imádd érettünk a te szent Fiadat, / mert sokat tehet az anyának könyörgése Urunknak megkérlelésére. / Ne vesd meg a bűnösök kérelmét, ó tisztaságos Szűz, / mert irgalmas ő és üdvözíthet minket, / ki érettünk önként szenvedett.

Sztihirák. 8. hang. ÉK 333. oldal

Ezt mondja az Úr Jézus a zsidó néphez: / Én népem, én választott népem, / mit vétettem néked? / A vakok szemeit megnyitottam, / a bélpoklosokat meggyógyítám, / az ágyán fekvő inaszakadtat felemeltem. / Én népem, én népem, / mivel bántottalak meg téged? / Avagy mivel fizettetek nekem sok jótéteményeimért? / A mannáért epét adtatok, / a sziklából fakasztott vízért pedig ecetet, / és azért, hogy szerettelek benneteket, / a keresztre szegeztetek. / Ti el nem ismertetek engem a világ Üdvözítőjének, / elhívom tehát a pogány nemzeteket, / és ők dicsőítenek engem / az Atyával és Szentlélekkel, /’ és én nekik adandom az örök életet.

Izrael törvényhozói, / zsidók és farizeusok, / az apostolok kara kiált hozzátok. / Íme a templom, melyet ti leromboltatok, / íme a bárány, kit keresztre szegeztetek és sírba tettetek, / de önerejéből föltámadt. / Ne csalatkozzatok meg zsidók, / mert ugyanő az, ki titeket a tenger hullámaiból megmentett, / és a pusztában táplált benneteket, / az élet, a világosság /’ és a világ békessége.

Izrael törvényhozói, / zsidók és farizeusok, / az apostolok kara kiált hozzátok. / Íme a templom, melyet ti leromboltatok, / íme a bárány, kit keresztre szegeztetek és sírba tettetek, / de önerejéből föltámadt. / Ne csalatkozzatok meg zsidók, / mert ugyanő az, ki titeket a tenger hullámaiból megmentett, / és a pusztában táplált benneteket, / az élet, a világosság /’ és a világ békessége.

Dicsőség... most és... 5. hang. ÉK352. oldal

Jertek keresztény népek, / lássuk, minő tanácsot ült az áruló Júdás / a törvényszegő papokkal a mi Üdvözítőnk felett. / Ma halálra ítélték a hatalmas Igét, / és átadván őt Pilátusnak / a vesztőhelyen keresztre feszítették, / és ezek szenvedése közben / felkiáltott az Üdvözítő mondván: / Bocsásd meg nekik Atyám ezen bűnt, / hogy értsék meg a nemzetek /’ az én halottaimból való feltámadásomat.

Prokimen. 4. hang.

Uram, mi Urunk, / mely csodálatos a te neved az egész földön! (Zsolt 8,2)

Izajás próféta jövendölésének olvasása (52,13-54,1)

A Zsidókhoz írt levél olvasása (2,11-18)

Evangélium - Szent Lukács evangéliumának olvasása (23,32-49)

Hamar előzzön meg minket …

Háromszorszent. Miatyánk…

Konták. 8. hang. ÉK 345. oldal

Az érettünk fölfeszített Üdvözítőt, / jertek, mindnyájan énekeljük, / mert őt látta Mária a keresztfán és felsóhajta: / Bárha felfeszítve szenvedsz is, / te vagy az én Fiam /’ és én Istenem.

Uram irgalmazz! (40-szer)

KILENCEDIK IMAÓRA

Jertek imádjuk…

68. zsoltár

Ments meg engem, Istenem, mert a vizek már lelkemig hatoltak! Mélységes iszapba süllyedtem, és nincs hol megállnom; A tenger mélységébe estem, s a vihar elmerített engem. Belefáradtam a kiáltozásba, torkom berekedt, szemem kimerült, míg Istenemben reménykedtem. Többen vannak, mint fejemen a hajszál, akik ok nélkül gyűlölnek engem. Erőre kaptak ellenségeim, akik igaztalanul üldöznek engem; amit el sem vettem, azt kell visszafizetnem. Isten! Te ismered balgaságomat, és vétkeim nincsenek titokban előtted. Miattam ne érje szégyen azokat, akik téged várnak, Uram, erők Ura! Ne szégyenüljenek meg miattam, akik téged keresnek, Izrael Istene! Mert érted szenvedtem a gyalázatot, arcomat szégyen borította el. Idegenné lettem atyám fiai között, és jövevénnyé anyám fiainál. Mert emészt a buzgóság házadért, és a téged gyalázók szidalmai rám hullottak. Böjtölésbe burkoltam lelkemet, és ez is gyalázatomra vált. Szőrzsák lett az öltözékem, * és rajtam példálóznak. Ellenem áskálódtak, kik a kapukban ültek, és rólam énekeltek, akik bortól ittasodtak. Én pedig tehozzád imádkozom, Uram, itt az ideje jóakaratodnak, Istenem, irgalmad sokasága szerint hallgass meg engem a te üdvözítő igazságod szerint! Ments ki engem a sárból, hogy bele ne süllyedjek, szabadíts meg engem azoktól, kik engem gyűlölnek, és a vizek mélységéből! Ne merítsen el a víz árja, ne nyeljen el engem a mélység, és ne zárja rám száját a kút! Hallgass meg engem, Uram, mert kegyes a te irgalmad, könyörületed sokasága szerint tekints rám. Ne fordítsd el arcodat a te szolgádtól, mert szorongattatom, gyorsan hallgass meg engem! Figyelj lelkemre, és szabadítsd meg azt, ellenségeim közül ments meg engem! Hiszen te ismered gyalázatomat, megszégyenülésemet és pironkodásomat. Előtted vannak mindnyájan, kik engem szorongatnak, szidalom és megaláztatás várt lelkemre. Vártam, hogy valaki együttérez, de nem volt, és aki megvigasztal, de nem találtam. Epét adtak nekem eledelül, és szomjúságomban ecettel itattak engem. Váljék az ő asztaluk tőrré előttük, megtorlássá és kelepcévé! Homályosodjon el szemük, hogy ne lássanak, derekukat mindenkorra görbítsd meg! Öntsd ki rájuk haragodat, és haragod indulata érje el őket! Lakhelyük váljék pusztasággá, és hajlékaiknak ne legyen lakója! Mert azt üldözték, akit te sújtottál, és sebeim fájdalmát csak gyarapították. Számolj még vétkeket az ő vétkeikhez, és ne jussanak el igazságodba! Töröltessenek ki az élők könyvéből, és ne legyenek beírva az igazak közé! Én szegény vagyok és szenvedő, de a te szabadításod, Isten, oltalmazzon engem! Dicsérem majd Istenemnek nevét énekkel, magasztalom őt dicsérettel, s ez kedvesebb lesz Istennek a fiatal borjúnál, amelynek szarva és körme van. Lássák a szegények és vigadjanak; keressétek Istent, és élni fog lelketek, mert az Úr meghallgatja a szegényeket, és foglyait nem veti el. Dicsérjétek őt, egek és föld, a tenger és minden, ami abban mozog! Mert Isten megszabadítja Siont, és fölépülnek majd Júda városai, s ott fognak lakni, és örökségül kapják azt. Szolgáidnak ivadéka veszi birtokba azt, és azok fognak lakni abban, akik szeretik a te nevedet.

69. zsoltár

Isten, figyelj az én megsegítésemre, Uram, siess segítségemre! Szégyenüljenek meg és valljanak gyalázatot, kik lelkemet keresik! Térjenek hátra és piruljanak, akik rosszat akarnak nekem; térjenek hátra azonnal megszégyenülve, kik azt mondják nekem: Úgy kell, Úgy kell! Örvendezzenek és vigadjanak tebenned mindnyájan, kik téged keresnek, Isten, és mondják mindnyájan, akik szeretik szabadításodat: Magasztaltassék az Úr! Én pedig szűkölködő és szegény vagyok; Isten, segíts meg engem! Én segítőm és szabadítóm vagy te; Uram, ne késlekedj!

85. zsoltár

Hajtsd hozzám, Uram, füledet, és hallgass meg engem, mert én szűkölködő és szegény vagyok! Őrizd meg lelkemet, mert neked vagyok szentelve! Szabadítsd meg benned bízó szolgádat, én Istenem! Irgalmazz nekem, Uram, mert egész nap hozzád kiáltok! Vidámítsd meg a te szolgád lelkét, mert hozzád emelem lelkemet! Mert te, Uram, jóságos vagy és szelíd, és nagyirgalmú mindazokhoz, akik téged segítségül hívnak. Hallgasd meg, Uram, imádságomat, és figyelj könyörgésem szavára! Szorongatásom napján hozzád kiáltok, mivel te meghallgattál engem. Nincs hozzád hasonló, Uram, az istenek között, és semmi sem fogható műveidhez. Eljön minden nemzet, amelyet alkottál, eléd borul, Uram, és dicsőíti majd a te nevedet. Mert nagy vagy te, és csodákat művelsz, egyedül te vagy Isten. Vezess engem, Uram, a te utadon, és igazságodban fogok járni; hadd örüljön szívem, hiszen féli a te nevedet! Hálát adok neked, Uram, Istenem, teljes szívemből, és dicsőítem a te nevedet mindörökké. Mert nagy a te irgalmad irántam, és kimentetted lelkemet az alvilág mélyéből. Isten! Törvényszegők támadtak ellenem, és erőszakosok gyülekezete tört a lelkemre; de nem számoltak veled. Pedig te, Uram Isten, könyörületes vagy és irgalmas, türelmes, nagyirgalmú és igazságos. Tekints rám, és könyörülj rajtam, adj erőt szolgádnak, és szabadítsd meg szolgálód fiát! Add nekem jóságod jelét, hogy gyűlölőim lássák, és megszégyenüljenek, te, Uram, megsegítettél és megvigasztaltál engem.

Dicsőség… most és… Alleluja, alleluja, alleluja! Dicsőség néked, Isten! (3-szor) Uram irgalmazz! (3-szor)

Dicsőség... Tropár. 8. hang. ÉK 354. oldal

Látván a gonosztevő az élet Urát a kereszten függni és mondá: / Ha nem a megtestesült Isten lenne, ki velünk fölfeszítve van, / a Nap az ő fényét nem rejtette volna el, / és a föld nem indult volna meg rengések közt. / De ki mindnyájunkért szenvedsz, emlékezzél meg rólam, Uram, /’ midőn eljössz a te országodba!

Most és... Az Istenszülőé. (Recitálva.)

Ki miérettünk születtél a Szűztől, / és a keresztet elszenvedted, Jóságos, / és legyőzted halállal a halált, és föltámadtál, mint Isten, / ne vesd meg saját kezed alkotását, / hanem mutasd meg, ó Kegyelmes, a te emberszeretetedet, / s fogadd el az érettünk esedező Istenszülőt, / és üdvözítsd a vétkes emberi nemet, Üdvözítő!

Sztihirák. 6. hang.

Rémítő volt az ég és a föld Alkotóját / a kereszten függve látni. / A Nap elsötétült, / a nappal éjjelre változott, / és a föld felszabadítá méhéből a halottak testét, / kikkel együtt kérünk téged, /’ üdvözíts minket!

Midőn a gonoszok keresztre szegezték a dicsőség Urát, / ekképp szóla hozzájuk: / Mivel sértettelek meg benneteket, / avagy mivel haragítottalak meg titeket? / Vajon énelőttem ki mentett meg benneteket az aggodalmaktól, / és most miért vagytok hálátlanok irányomban a vett jókért? / A tüzes oszlopért a keresztre szegeztek, / a világító felhőért a sír sötétségébe zártok, / a mannáért epével kínáltok, / a fakasztott vízért ecetet adtok nekem, / de elhívom a nemzeteket, / kik dicsérni fognak engem /’ és az én Atyámat és a Szentlelket.

Midőn a gonoszok keresztre szegezték a dicsőség Urát, / ekképp szóla hozzájuk: / Mivel sértettelek meg benneteket, / avagy mivel haragítottalak meg titeket? / Vajon énelőttem ki mentett meg benneteket az aggodalmaktól, / és most miért vagytok hálátlanok irányomban a vett jókért? / A tüzes oszlopért a keresztre szegeztek, / a világító felhőért a sír sötétségébe zártok, / a mannáért epével kínáltok, / a fakasztott vízért ecetet adtok nekem, / de elhívom a nemzeteket, / kik dicsérni fognak engem /’ és az én Atyámat és a Szentlelket.

Dicsőség... most és... 6. hang. ÉK 334. oldal

Ma a fára függesztetik az, / ki a földet a vizekre függeszté. / Ma a fára függesztetik az, / ki a földet a vizekre függeszté. / Ma a fára függesztetik az, / ki a földet a vizekre függeszté, / töviskoszorúval koronáztatik az angyalok királya. / Vörös ruhába öltöztetik az, / ki az egeket felhőkkel felruházta, / verésekkel illetik, / ki a Jordán vizében Ádám bűnét lemosá. / Szögekkel kegyetlenül fölszegeztetik / az Anyaszentegyháznak üdvözítő Jegyese, / lándzsával átdöfetik a Szűznek Fia. / Leborulunk a te kínszenvedésed előtt Jézus! / Leborulunk a te kínszenvedésed előtt Jézus! / Leborulunk a te kínszenvedésed előtt Jézus! / Méltass bennünket elérni /’ a te dicső föltámadásodat is.

Prokimen 4. hang.

Mondá az esztelen / az ő szívében, nincs Isten.

Jeremiás próféta jövendölésének olvasása (11,18-23; 12,1-5.9-11; 14-15)

A Zsidókhoz írt levél olvasása (10, 19-31)

Evangélium - Szent János evangéliumának olvasása (19,23-37)

Kérünk, ne adj kézbe minket …

Háromszorszent. Miatyánk…

Konták. 8. hang. ÉK 345. oldal

Az érettünk fölfeszített Üdvözítőt, / jertek, mindnyájan énekeljük, / mert őt látta Mária a keresztfán és felsóhajta: / Bárha felfeszítve szenvedsz is, / te vagy az én Fiam /’ és én Istenem.

Uram irgalmazz! (40-szer) Ki minden időben… Uram, irgalmazz! (3-szor) Dicsőség… most és… Ki a keruboknál… Az Úr nevében… Könyörüljön rajtunk…

Uralkodó Úr Jézus Krisztus Istenünk, ki bűneink iránt hosszantűrő vagy…

A IX. óra záró imája után azonnal énekelik a Boldogságokat. ÉK 335. oldal.

Boldogságok

Folytatólag:

A mennyei kar énekel téged és mondja: / Szent, szent, szent a Seregek Ura, / teljes az ég és a föld a te dicsőségeddel.

Vers: Járuljatok hozzája és megvilágosodtok, és orcátok nem szégyenül meg.

A mennyei kar énekel téged és mondja: / Szent, szent, szent a Seregek Ura, / teljes az ég és a föld a te dicsőségeddel.

Dicsőség...

A szent angyalok és arkangyalok kara / az összes mennyei erőkkel együtt énekel és dicsőít téged és mondja: / Szent, szent, szent a Seregek Ura, / teljes az ég és a föld a te dicsőségeddel!

Most és... Hitvallás ÉK 19. oldal.

Miatyánk.

Konták. 8. hang. ÉK 345. oldal

Az érettünk fölfeszített Üdvözítőt, / jertek, mindnyájan énekeljük, / mert őt látta Mária a keresztfán és felsóhajta: / Bárha felfeszítve szenvedsz is, / te vagy az én Fiam /’ és én Istenem.

Uram, irgalmazz! Negyvenszer. DM. Ki a keruboknál. Papi záróima (Legszentebb Háromság…)

Áldott legyen az Úr neve... (3x)

33. zsoltár.

Valóban méltó...

Table of Contents

Nagypéntek_királyi imaórák_borító és törés nélkül